Det her irriterer mig hver dag.
Se, et knagestativ.
De laver en bule i jakken, -
- og så hænger man den her... Hvad er det?
De drejer.
Designeren kan ikke lide mig.
Jeg har hørt, at mange af jer -
- mener, at rumforskning er spild af tid.
Fint nok.
Men hvis I mener det, så må jeg fjerne alt det,
I kan takke rumforskningen for. Først det her.
Babymad.
Jeg håber ikke, I har spædbørn.
For NASA hjalp til med at udvikle nærende babymad, -
- som blev til på baggrund af den mad, astronauter spiser på lange ture.
Og Air Jordan.
Sålen består af polstring fra astronauthjelme.
Se. Det virker fint.
Nå ja. Hukommelsesskum. Madrasser.
Glem det.
Og det her. Ja.
Selfiekameraet.
Jeg beklager. Undskyld.
Men de ville ikke findes.
NASA hjalp med at udvikle den sensor, -
- som sidder i disse kameraer.
Medmindre I bare vil have, at jeg... fjerner kameraet, -
- må vi skille os af med telefonen.
Jeg er ikke glad for det.
Jo, det gør mig måske lidt glad.
Og ingen legeringer.
Ud med sportsudstyret.
Og heller ingen solbriller.
Sikke da et liv.
Og Tang.
Ja, Tang.
Gudernes nektar.
Det har intet med rummet at gøre.
Det er ikke NASAs værk. Det er en vandrehistorie.
Men det er godt.
Jeg ville gerne gå i gang nu -
- men hvor pokker er jeg?
Min mobil er røget ud, -
- og der var gps på den.
Jeg er fortabt!
Velkommen.
Velkommen til.
Jeg hedder Bill Nye, og jeg skal... Tør jeg?
Redde verden.
Da jeg gik i tredje klasse... Nej. Da jeg gik i tredje klasse -
- fortalte fru Cochran os... Vores lærer.
Hun sagde, der var flere stjerner på himlen end sandkorn på stranden.
Jeg tænkte...
"Det... Det er vildt.
Fru Cochran -
- er du skæv?"
Det var hun ikke. Ikke lige på det tidspunkt.
Der er rigtig meget sand på stranden...
Hvis man kigger den vej, hele vejen, så er der sand.
Og der er der sand. Og der er sand bagved en.
Ryst fødderne. Sand. Ved ebbe. Mere sand.
Men der er ti gange så mange stjerner i kosmos, -
- som der er sandkorn på hele Jorden.
Det er... Ja. Det er mange stjerner, folkens.
Selv på små dage.
Det er et enormt antal.
Som var man bare en plet.
En plet.
Jeg er ligesom sandkornene.
Jeg er bare en lille plet.
Og Jorden...
I et kosmisk perspektiv er den også kun en plet, -
- som kredser om solen, en ubetydelig stjerne.
Jeg er en plet på en plet med en masse pletter, -
- der kredser om en plet -
- med milliarder af pletter midt i den store plethed.
Jeg stinker.
Jeg er ingenting.
Men med jeres hjerne, som er så lille, -
- kan man forestille sig det.
Man kan kende sin plads i rummet, sin plads i kosmos.
Og med den viden kan vi, tør jeg godt sige, -
- forandre verden.
Folk siger: "Rumforskning er for dyrt.
Vi har nok at se til her. Der sker rigeligt.
Vi skal betale løn til lærere, -
- lave rent vand og vedvarende energi -
- og skaffe alle adgang til internettet."
Andre siger, vi skal bygge baseballstadioner. Ja.
Især dem.
Men man kan ikke vælge.
Det er ikke enten-eller. Vi skal gøre det hele.
Så folk siger:
"Hvor meget bruger NASA på rumforskning?
Ti procent af det offentlige budget."
Ti procent.
Nej, venner.
Lad os sige, at denne skål repræsenterer USA's budget.
Blot en af disse bløde bolde, -
- halvdelen af en procent af statens budget, -
- bruger USA, verdens største rumforskningsprogram, -
- på rummet.
Jeg elsker dig.
Det er utroligt. Vi får så meget ud af det.
Og USA er, som I ved, -
- ikke den eneste nation, der har et rumprogram.
Lande over hele verden har rumprogrammer.
I dusinvis.
Fordi de ved, hvor stor værdi det skaber for samfundet.
De får flere forskere og ingeniører.
Flere teknikere.
Det fordrer national stolthed.
Gennem samarbejde med andre rumfartsorganisationer -
- lærer vi mere om kosmos og vores plads i det.
Det er noget helt fantastisk, mennesket gør.
En fantastisk måde at bruge vores intellekt på.
Nu vil jeg gerne tage jer med til et andet land, -
- uden for USA, på den anden side af Jorden, -
- og lade vores fantastiske korrespondent, Emily Calandrelli, -
- vise jer, hvad en anden nation laver i rummet.
Hov, vent.
Ja.
Vi vælger at rejse til Månen og gøre andre ting.
Ikke fordi det er nemt, men fordi det er svært.
John F. Kennedys lokketone -
- indvarslede begyndelsen på USA's gyldne rumalder.
I dag er et andet lands gyldne rumalder ved at tage fart.
TEAM INDUS - RUMFARTØJER
Det er længe siden, man har besøgt månen, så vi måtte bygge noget.
Den her. Den er designet til at sidde på en raket.
Indiens nationale rumagentur, ISRO, -
- er allerede blandt verdens største.
I den private sektor -
- excellerer et hold af unge ingeniører.
De forsøger noget meget sjældent, -
- nemlig at lande et rumfartøj på Månen.
Gennemsnitsalderen her er 24 eller 25.
- Det er ungt. - Ja.
Det minder mig om Apolloprogrammet.
Dengang var gennemsnitsalderen hos NASA 27 år.
Det er fantastisk.
Kun tre parter,
USA, Sovjetunionen og Rusland, -
- har opnået det, -
- som disse unge ingeniører prøver på.
At lande på Månen.
Hvis det lykkes, -
- vinder de 20 millioner dollars, -
- når deres fartøj sender billeder til Jorden.
Ingen private enheder er nogensinde landet på Månen.
Det er udfordrende. Det er det, denne generation ønsker.
Den teknologi, vi skaber, kan hjælpe mennesker.
Det er dejligt.
Jeg glæder mig til at se et foto af Jorden, -
- som er blevet taget af vores fartøj.
Hvis man går rundt her, -
- ser man den nye millenniumgeneration.
De er ikke bundet af det, der betragtes som muligt -
- eller normerne.
Man vælger bare noget og siger: "Det løser jeg."
At det er udtænkt og skabt i Indien, -
- er i mine øjne en stor forløsning for mange.
Intet problem er for stort.
Udmærket. Spræng den.
- Det var fedt. - Ja, det var sejt.
Jeg har et par ting.
Han sagde "de her fyre", -
- men der var mange kvinder, ikke?
Det var der.
Mange flere, end jeg havde forventet.
For når det er ingeniører, der står bag, -
- er der typisk ikke mange kvinder,
- men her er der mange. - Øjeblik.
- Du er rumfartsingeniør, ikke? - Jo.
- Ja. Spræng den. - Ja.
Du har gået på MIT?
- Ja. - Det er ude østpå, ikke?
Sejt. Der var mange kvinder, der arbejdede der.
Ja. Jeg var meget imponeret. De ved, hvad de laver.
De er blandt de tre førende -
- i konkurrencen.
Men det er vigtigt at huske på, -
- det ikke kun er en teknologisk udfordring, -
- men også finansiel.
Det er dyrt at rejse til Månen.
Hvor meget har de? Hvad skal de bruge?
De har rejst nogle millioner, -
- men de skal bruge meget mere
- for at komme dertil. - Lad os høre om det tekniske.
Hvilken raket har de?
De vil bruge Indiens PSLV-raket.
- Statens. - Polar Satellite Launch Vehicle.
- Meget romantisk. - Ja, meget.
Og ISRO er Indiens rumfartsprogram.
- Indiens svar på NASA. - Ja.
Det er privat.
Det er en af betingelserne.
Det skal være privatfinansieret.
For som sagt har alle dem, der er landet på Månen, -
- været statsfinansierede programmer med store budgetter.
Ingen private firmaer har gjort det.
- De vil være de første. - Sejt.
- Det er så sejt. Og jeg besøgte dem. - Ja. Var det sjovt?
Rigtig sjovt. Jeg rejste om på den anden side af Jorden -
- for at snakke om at rejse til Månen -
- og spise naan. Så ja.
Kanon. Mange tak. Emily Calandrelli.
Fedt.
Emily var i Indien, -
- hvor et privat firma bygger et rumfartøj for at rejse til Månen.
Det er utroligt. Det skete aldrig før.
Rejser til Månen var forbeholdt stater.
NASA, Sovjets rumagentur eller nu Kinas rumagentur.
Men det ændrer sig.
Og til at drøfte -
- privat rumforskning og offentlig rumforskning -
- har vi et panel.
Dr. George Whitesides fra Virgin Galactic.
Chris Lewicki fra Planetary Resources.
Og dr. Michelle Thaller fra NASA.
Velkommen.
Godt at se jer.
Tak, fordi I har taget jer tid.
Vi lever i en utrolig tid.
Rumforskning udføres -
- af stater og af jer.
Så... George, vi begynder hos dig.
Du vil sælge billetter.
Ja. Vi har solgt 700.
DIREKTØR
Hedder firmaet Virgin Galactic?
Ja. Richard Bransons rumfirma.
- Nå, det? Ja. - Ja.
Og... hvornår regner I med at flyve?
Når vi er klar.
Det er aldrig blevet gjort før.
Vi prøver at gøre rummet tilgængeligt for jer.
- Jeg er... - Og for alle jer.
Det er det, vi ønsker. Hvem vil gerne af sted?
Det er svært. Det skal gøres rigtigt.
Vi flyver, når vi er klar. Snart.
- Snart. - Ja.
Inden for rumforskning er det -
- mindre end ti år.
- Ja. - Ja.
Meget tidligere end det.
Tidligere end det. Hvis jeg ville købe en billet,
- hvad skulle jeg så give? - Du skulle give...
Nej, prisen er 250.000 dollars.
En kvart million for at flyve i rummet.
Jeg siger det gerne sådan, at lige nu køber NASA billetter af russerne -
- for cirka 80 millioner dollars per billet.
Så 250.000 dollars -
- er selvfølgelig mange penge, men det bliver billigere.
- I havde nogle problemer. - Ja.
Der... Der skete en ulykke, og...
Rummet... Det er svært.
Det er svært at åbne døren til rummet.
Vi lever i en verden, hvor vi ser en masse science fiction...
Og man tror, der vil flyve rumskibe rundt over det hele.
Men vi lever på et af de mest spændende tidspunkter, -
- hvor vi for første gang er ved at åbne døren ud til rummet.
Og det er svært at gøre det. Det er meget svært.
Man møder udfordringer, -
- men man må bare klø på og...
Det er vigtigt. Det er et vigtigt skridt for fremtiden.
Super. Chris,
I forsøger også at tjene penge, ikke?
Vi forsøger at udbrede økonomien, -
- så vi har flere grunde til at sende flere folk.
Jeg... Jeg lægger kortene på bordet.
Dr. Whitesides og jeg kender hinanden -
- fra konferencer om rumfart.
Du stod for roverne på Mars, ikke?
Jo. For Jet Propulsion Laboratory, -
- hvor jeg arbejdede sammen med dygtige folk på
Spirit, Opportunity og Phoenix.
Og Phoenix.
Nu er du ved et privat firma. Hvad er det, I laver?
Vi... Vi vil gerne have flere passagerer, -
- mindre bagage -
- og et sted at fylde brændstof på.
Fylde brændstof på.
Findes der... tankstationer i rummet?
Man har alt det,
- der skal til. - Har man det?
Vi kigger på jordnære asteroider.
Genstande fra solsystemets tilblivelse, -
- som bare har svævet rundt i flere milliarder år.
Og vi har de sidste 20 år fundet ud af, -
- at de ting, der kræves for at bo, leve og bygge ting, -
- ja, selv til at tanke op, findes på de genstande.
Hvordan gør man så?
Jeg flyver i mit rumskib, -
- dit, dit, NASAs, -
- og ankommer til en asteroide og siger "Dav, CP99Q" -
- eller noget.
Hvad sker der så?
På en kulholdig asteroide, -
- som faktisk minder meget om en komet, -
- er der vand og flygtige stoffer.
- Ilt, brint... - Er der vand i komethaler?
Det er der. Solen opvarmer dem -
- og brænder det væk... Det er derfor, man kan se kometer.
De samme stoffer er i asteroider.
Og dem kan vi udvinde.
Brænde det af, udtrække det.
Og så har man brint og ilt, -
- de to elementer, som har drevet samtlige rumfartøjer.
- Dr. Thaller. - Ja.
I udfører asteroidemissioner.
Jeg var med til opsendelsen af OSIRIS-REx.
- Jeg stod ved siden af dig. - Og du taler stadig med mig.
Utroligt nok. Den initilalforkortelse er...
- Den er heftig. - Jeg fik faktisk min chef -
- til at undskylde for det.
- Jeg kan godt sige det. - Optical...
- Origins... - Origins.
Spectral Interpretation Security Regolith Explorer.
- Ja. OSIRIS-REx. - OSIRIS-REx.
I udforsker en asteroide.
Skal I samarbejde med Chris?
Lige nu er det parallelle foretagender.
Så at fastlå, hvad en asteroide er lavet af...
Han taler for eksempel om vand på asteroider.
Hvordan ved vi, der er vand på dem?
- Takket være NASA. - Præcis.
Flere missioner, inklusive Dawn, -
- som befinder sig ved Ceres, -
- har vist, at der var en kryovulkan...
- Ceres er en asteroide? - Den største asteroide.
Næsten 1.000 kilometer på tværs.
Der er så meget vand og is under overfladen, -
- at der er en isvulkan.
Så vi undersøger, hvad de består af.
Vi samarbejder også med...
Alt det, de finder ud af, kan vi bruge.
Chris, vi sås sidst i Seattle.
- Du hyggede dig. - Du går altid rundt...
- Har du meteoritter med? - Ja.
- Hvad har du? - Hvad er mit våben?
Jeg har lidt forskelligt.
Jeg har altid noget med, som er både smukt -
- og interessant, nemlig en jernmeteorit.
- Det er... - Den er...
- Tung. - Kompakt.
Lad dr. Whitesides se den.
Det interessante er, at den ikke blot er smuk, -
- men den kommer også fra rummet.
Den her landede i Europa.
Og på grund af mønsteret på den, -
- det hedder et Widmanstätten-mønster -
- og er opkaldt efter en tysker for 100 år siden...
Men fordi den blev kølet ned i rummet, får den det mønster.
Den flyver frit rundt, og så dannes dette smukke mønster.
- Derfor... - Årerne bliver lange.
Ja, meget langsomt.
Det har taget flere millioner år.
Det er derfor, man ved, den ikke er herfra.
Det er fantastisk.
Hvad vil I gøre -
- for at forhindre, at vi bliver ramt?
Selv en lille en ville gøre skade, ikke?
Det arbejder OSIRIS-REx missionen -
- faktisk med nu.
Et af bogstaverne står for "sikkerhed".
Hvis man er bekymret, -
- er det her værd at bekymre sig om.
Og de krydser Jordens bane?
Der er nok et par stykker lige nu.
Alene derfor skal vi have et rumprogram.
Helt bestemt.
Du vil udføre minedrift, du vil sende folk ud i rummet,
- og du forsker i asteroider. - Ja.
Har I tænkt jer at arbejde sammen?
Konkurrerer I?
- Det gør vi allerede. - Ja.
Det, vi laver, er kun muligt -
- takket være 50 års rumforskning. Og fordi omkostningerne er faldet, -
- kan det gå fra kun at være staten -
- til at involvere flere parter.
Og som med alle andre industrier -
- skalerer vi det, forstærker det og gør det til et marked.
Vi synes, det er spændende.
Folk opfatter vores rumskibe som en måde, hvorpå mennesker -
- kan have det sjovt, og det kommer de også til, -
- men det er også en platform for eksperimenter, og for at teknologer -
- kan sende ting op, hvor der ingen tyngdekraft er, og lære noget, -
- kigge ud ad vinduet og se Månen og stjernerne.
Det er meget billigere for dem -
- end andre måder. Så det glæder vi os også til.
Hvad er bedst? Privat eller statsligt?
Er staten ineffektiv?
Teamwork, du.
Vi har brug for dem.
Jeg vil gerne sende austronater op -
- fra amerikansk jord.
Dr. Thaller, dr. Whitesides og hr. Lewicki.
I vil forandre verden.
Tak. Lad os gå ud og redde den.
Lad os redde verden med rummet.
Folk har stadig mange spørgsmål om rumforskning.
Til at svare på nogle af dem har vi vores gode ven...
Den lede astronaut.
SPØRG EN ASTRONAUT!
EN LED ASTRONAUT!
Åndssvagt.
SKUESPILLER
"Hvad siger du til et barn, der gerne vil være som dig?"
Jeg siger, at du skal sigte lidt lavere, stump.
Du når aldrig op på mit niveau.
"Hvordan sagde du farvel til dit barn, inden du rejste?"
Jeg har ikke mødt dem endnu.
Pas.
"Hvad er det bedste ved rummet?"
Det er nok den friske luft.
"Står der 'astronaut' på dit visitkort?"
Nej. Der står "massør med særlige evner".
"Hvordan tisser man i rummet?"
Det her er helt fra Argentina.
"Hvorfor ville du være astronaut?"
Jeg ville langt væk fra børn som dig.
Det her er helt fra Kina.
Lad være med at hacke os.
"Tænker man over, hvor små vi er, når man ser Jorden fra afstand"?
På en måde. Men nu skal du bare se, hvor lille du er.
SPØRG EN LED ASTRONAUT
Det var Joel McHale.
Inden vi fortsætter...
Jeg vil have en pause.
BILL VIL HAVE EN PAUSE
Fortæl, hvordan du har det.
Ja, vi vil alle til Mars.
Vi skal sende mennesker derop, for de udforsker hurtigere -
- end vores bedste robotter.
Men når vi kommer derop, -
- kan vi ikke bygge en koloni, ligesom vi ikke kan på Antarktis.
For ligesom på Antarktis er der helt vildt koldt på Mars.
Der er ingen mad -
- og næsten ingen vand, og man kan ikke ånde.
Det sidste, det med at ånde, -
- opdager man, så snart man åbner lugen.
Så vi vil gerne til Mars og gøre opdagelser, -
- der vil forandre vores historie.
Men alt med måde.
Vi kan gå i kredsløb i 2033, og vi kan måske lande nogle år senere.
Og hvad vil der ske?
Dem, der lever i dag, vil opleve noget, -
- mennesket aldrig har oplevet. Så lad os komme af sted.
BILL VIL HAVE EN PAUSE
Tak. Det må I undskylde.
Vi taler om rummet, så lad os lave noget sjovt.
Kom.
Kom med herhen.
Rummet er sjovt.
Det er inspirerende.
Det får det bedste frem i os.
Vi har talt hele aftenen om værdien af rumforskning.
Men der er en ting mere.
Rummet er bare så sejt.
Vi flyver i raketter og bumler rundt i lav tyngdekraft.
For at illustrere, hvor sejt rummet er, -
- kommer Roman her.
ROMAN GÅR I 4. KLASSE
Roman, jeg kunne ikke undgå at bemærke,
- at her er en basketballbane. - Ja.
- Er det din bane? - Det er det.
Og hvad laver du her?
Jeg vil spille mod dig.
- Mod mig? - Mod dig.
- På din bane? - På min bane.
Tja... publikum vil gerne se det.
- Er du glad for basketball? - Ja.
- Er du god? Kan du drible? - Ja.
Er du fan af et hold?
Ja, Los Angeles Clippers.
Clippers.
Los Angeles. Til jer i Papua Ny Guinea.
Vi er i Los Angeles.
Han er Clippersfan, så...
Vi... Vi sætter spillet i gang.
Tror du, du kan dunke?
Det tror jeg, ja.
Det... Det tror jeg faktisk godt, du kan.
Nu skal du høre...
Jeg havde frygtet det.
Så jeg har inviteret en af mine venner.
NBA's superstjerne, Diamond Stone fra Los Angeles Clippers.
- Tak, fordi du kom. - Ingen årsag.
Hørte du, hvad han sagde?
- Nej. - Han blærede sig.
Han kan drible med begge hænder og praler...
Han siger, at han kan dunke.
Jeg har set ham an, og jeg tør ikke tage chancen.
Så derfor bad jeg dig komme.
Kan du dunke mod ham?
Nej.
- Godt svar. - Fordi han er høj, -
- og du har set ham spille.
- Er det din første sæson? - Ja.
Ja. Er det sjovt?
- Ja. - Sådan.
Godt. Det handler om rummet i dag.
Nu skal du høre.
Vi befinder os på Jorden. Du er basketballspiller.
Ja.
Mange blandt publikum og mange af seerne er fra Jorden.
Men vi gør det -
- at vi lader Roman være på Månen.
I Månens tyngdekraft.
Lige her.
1/81 af Jordens masse, 1/6 af tyngdekraften.
Og han skal dunke mod dig, -
- og du befinder dig på Jorden.
Sådan gør vi. Han vil prøve.
Han vil prøve.
SVÆVETID PÅ MÅNEN
Vi gør sådan her.
I to skal spille mod hinanden.
I sætter spillet i gang.
Okay.
Jeg slog den i gulvet... Jeg er sej.
Godt.
Vent. Giv hinanden hånden.
God kamp.
Du sætter spillet i gang. Nu.
LANGSOM GENGIVELSE
Husk det nu. Rummet er alt for sejt.
Tak til gæsterne. Chris, Michelle og George.
Og gå så ud og red verden!
Tekster af: Jens Kristiansen